Стресові ситуації у маленьких дітей змінюють рівень активації набагато більшої кількості генів у мозку, ніж черепно-мозкова травма.
Про це пише Medical Xpress, посилаючись на результати дослідження, яке було представлено на щорічній зустрічі Neuroscience 2023. Вчені з Університету штату Огайо дійшли висновку, що стрес у маленьких дітей негативно відбивається на здоров'я у подальшому житті. Кетрін Ленц, співавтор дослідження, розповідає:
“Ми виявили, що в результаті маніпуляцій зі стресом у ранньому віці диференційовано експресується набагато більше генів, ніж після черепно-мозкової травми. Стрес є дійсно потужним фактором, і ми не повинні недооцінювати його вплив на мозок, що розвивається”.
Експеримент проводили на щурах. Протягом 14 днів вчені щодня на деяке розводили новонароджених щурів із їхніми матерями. Так вони викликали стрес як імітацію несприятливого дитячого досвіду. На 15-й день деяким щурам зі стресом і без нього під анестезією завдавали травми голови, схожої на струс мозку. Виділилися чотири групи гризунів – лише зі стресом, лише з черепно-мозковою травмою, зі стресом та травмою, неушкоджені. Потім вчені досліджували зміни експресії генів у гіпокампі*.
Стрес сам по собі та у поєднанні з черепно-мозковою травмою активував шляхи у збуджуючих та гальмівних нейронах, пов'язаних із пластичністю. Мається на увазі здатність мозку адаптуватися до всіх видів змін.
Обидва стани вплинули також на сигналізацію, пов'язану з окситоцином – гормоном, пов'язаним із материнською поведінкою та соціальними зв'язками. Стрес сам по собі та у поєднанні з черепно-мозковою травмою активував окситоциновий шлях, але тільки черепно-мозкова травма його пригнічувала.
Згодом вчені провели тест поведінки щурів у дорослому віці. Тварини, які пережили стрес у ранньому віці, були схильні частіше виходити на широкий відкритий простір. Це саме те місце, яке зазвичай робить гризунів уразливими до хижаків. Співавтор дослідження Мікаела Бріч пояснила:
“Загалом це свідчить про те, що вони можуть більше ризикувати в подальшому житті, що узгоджується з даними про людей, які свідчать, що стрес у ранньому віці може збільшити ризик розвитку певних станів, таких як СДВГ (синдром дефіциту уваги з гіперактивністю), який може характеризуватись ризикованою поведінкою або розладами, пов'язаними з вживанням психоактивних речовин».
Дані, що свідчать про згубний вплив стресу, отриманого в ранньому віці, доводять необхідність вирішення проблеми несприятливого досвіду дитинства.. Кетрін Ленц каже:
“Такі речі, як соціальна підтримка та розвиток можуть пом'якшити наслідки стресу в ранньому віці – це було доведено на тваринних моделях та на людях. Я не думаю, що можна переоцінити, наскільки шкідливими можуть бути стресори раннього віку, якщо з ними не боротися”.
*Гіпокамп – парна структура, розташована у скроневих відділах півкуль. Гіпокамп виконує функцію короткочасної пам'яті та відповідає за подальше переведення інформації в довготривалу пам'ять.
More Stories
Азартні ігри: у першій половині 2024 року греки "поставили на кін" 21,2 мільярда євро
"Смертельний номер" у виконанні пішохода на Ієра Одос (відео)
Чому ціни на ліки зросли від 1% до 400%